6 141
0
Дослідження в США з’ясувало, що більше половини мілленніалів і представників покоління Z (13–38 років) стежать за соцмережами зірок (influencers on social media), прислухаються до їхніх порад і довіряють їхнім думкам.
Чи всі батьки і вчителі знають про популярні серед дітей та підлітків соціальні мережі? Чому не всі стануть блогерами й чого дорослі можуть повчитися в дітей – читайте в статті “Нової української школи”.
У шведа PewDiePie 103 мільйона підписників в YouTube. Популярність і перші мільйони 30-річному відеоблогеру принесло коментування комп’ютерних ігор.
Зірковий футболіст Кріштіану Роналду встановив рекорд за кількістю підписників в Instagram – тепер у нападника Ювентуса 200 мільйонів фоловерів. Далі йдуть співачка Аріана Ґранде й актор Двейн Джонсон.
Трійка найпопулярніших TikTok“ерів така:
3-тє місце – Зак Кінг, 29 років (39,6 мільйона підписників). Це американський відеомонтажер, який став відомим завдяки своїм коротким роликам у Vine і Youtube.
2-ге місце – Лорен Грей, яка була зіркою попередника TikTok, Musical.ly, уже в 13 років (42 мільонам підписників). Популярною стала завдяки челенджам вірусних танців. Нині планує більше зосередитися на музичній кар’єрі.
1-ше місце – Чарлі Д’Амеліо, яка стала найпопулярнішою зіркою TikTok за лічені місяці (45,6 мільйона підписників). Після запуску свого каналу в червні 2019 року 15-річна дівчина з Коннектикуту потрапила на вершину TikTok завдяки танцям під вірусні пісні.
Додаток Likee спочатку позиціонував себе як платформа для користувачів старше 16 років. Однак, сьогодні його називають “TikTokом для маленьких”.
У Snapchat акцент зроблено на емодзі, гіфках, іграх, стікерах, масках і лінзах. Це такий собі гібрид месенджера й соціальної мережі.
Психологиня Катерина Гольцберг каже, що в підлітків є схильність наслідувати своїм авторитетам і відчувати причетність до групи. Цю групу легше знайти в інтернеті – там ніхто нікого не фруструє й можна себе не показувати.
“Натомість ми можемо запропонувати дітям отримувати позитивні емоції через спорт. Це теж свого роду залежність, але вона приносить значно більше користі. І колективні різновиди спорту, і ті, де є партнери (теніс, бадмінтон, спортивні танці), – дають можливість відчувати приналежність. А дітям дуже потрібні фізична активність і емоції”.
TikTok – одна з найпопулярніших соціальних платформ, особливо серед покоління Z.
На кінець 2019 року TikTok завантажили 1,5 мільярда разів. Це третій найпопулярніший неігровий додаток на сьогодні. Перше і друге місця – за WhatsApp і Messenger, четверте і п’яте – за Facebook і Instagram.
Маркетологи вважають, що найпопулярніші TikTok’ери можуть заробляти до 200 000 доларів за пост, якщо співпрацюють із відомими брендами.
Основний контент TikTok – короткі музичні відео, які можна робити просто в додатку. У ньому є простий відеоредактор із багатьма ефектами, масками, переходами й фільтрами. Водночас, необов’язково бути знаменитістю, щоби потрапити в тренди. Стати популярним TikTokером можна, беручи участь у масових челенджах – головній розвазі в TikTok.
Відомі музиканти намагаються творити вірусні пісні, щоби потрапити на перші позиції: з простим ритмом і фразами, які легко запам’ятати. Чимало спеціально реєструються, щоби запускати конкурси й челенджі.
На відміну від Facebook, де можна лише поширювати картинки, в TikTok можна приміряти меми на себе. TikTok не стільки про креатив, скільки про участь. Тут немає диктатури унікальності – здебільшого відео записані на кухнях, у дитячих кімнатах, коридорах маленьких квартир.
TikTok автоматично фільтрує спам і образи. Додатково можна налаштувати фільтрування за ключовими словами. До того ж, голова європейської філії з довіри й безпеки TikTok Кормак Кенан (Cormac Keenan) пообіцяв найближчим часом запровадити так званий режим сімейної безпеки. Дорослі зможуть:
Авторка блогу й телеграм-каналу CyberMom Майя Стравінська провела тиждень у TikTok і написала гайд для батьків цією соціальною мережею.
Батьки мають поважати зацікавленості дітей, каже Майя, їхні компетентності у сфері, яка дорослим не доступна.
“Коли ти поважаєш дитину за знання, до яких тобі ніяк не дістатися, можливо, ваші стосунки будуються більш довірливо”.
Вміння маневрувати в сучасних комунікаціях – це одна з навичок, потрібна дітям сьогодні, щоби бути конкурентоздатними завтра.
“Тривожність батьків з’являється від незнання. Це психологічний закон. Ти тривожишся й боїшся того, чого не знаєш”, – каже блогерка.
У тому, що діти мріють стати блогерами, Майя бачить позитивні моменти. По-перше, це лише на перший погляд, легка робота. Не всі можуть із нею впоратися.
“Кожен ролик – це титанічна праця: від уміння чітко й логічно висловлюватися до основ відеомонтажу”.
По-друге, діти розуміють, що хочуть працювати й бути самостійними.
“Діти відчувають, що професії будуть змінюватися, тому вони намагаються знайти щось нове”.
Психологиня Катерина Мурашова радиться батькам дітей, які мріють стати блогерами, беззастережно приймати таке бажання, але нагадати, що потрібно буде багато працювати. Фото: автор – Dmyrto_Z, Depositphotos
Захоплення блогерами психологи пояснюють тим, що це одне з занять, монетизація якого доволі швидка й наочна.
“У нас, на жаль, погано розвинута профорієнтація. Дитина не розуміє, за що, наприклад, лікар отримує гроші. Чимало професій не можуть виміряти свою цінність у грошах. А тут кожен лайк – це монетка. Створюється ілюзія швидкого заробітку”, – Каже Катерина Гольцберг.
Психологиня Катерина Мурашова дає такі поради батькам дітей, які мріють стати блогерами:
“І далі розвилка – або відходите в бік і не заважаєте, або питаєте, чи потрібна ваша допомога і яка. Якщо дитина відмовляється від підтримки – ок. Скажіть, що готові підтримати своїми інтелектуальними ресурсами і відійдіть”, – додає психологиня.
Якщо ж дитина охоче погоджується, тоді це чудова можливість для спільного дозвілля і творчості.
Варто одразу визначити, у кого яка роль, щоби потім не було образ і непорозуміння.
“Вивчіть матеріал. Ваша дитина вже багато знає про блогерів, а ви – нічого. Пошукайте ресурси, визначте, у чому може бути цінність блогу, його зміст, родзинка. Експериментуйте”.
Пані Катерина стверджує, що батьки, як і діти, будуть рахувати лайки під продуктом, так само засмучуватися через недоброзичливців. Спільні переживання зближують і поглиблюють стосунки.
Майя Стравінська радить батькам звернути увагу на час, який вони самі проводять у телефонах і ґаджетах.
“Я точно можу сказати, що зависаю в телефоні більше за свою дитину. Для мене стрічка в соцмережі – це важлива частина життя. Часто дорослі самі не знають, як вводити цифрову гігієну для себе”.
Важливо усвідомлено й осмислено перебувати в соціальних мережах. Це розуміння навчає тайм-менеджменту, про що потрібно говорити з дітьми.
“Якщо ми їх туди не введемо й не допоможемо, вони самі туди увійдуть і їм доведеться розбиратися самостійно з тайм-менеджментом, пріоритетами, віртуальним спілкуванням, цифровою репутацією”.
Майя розділяє тривогу батьків про те, що надмірне захоплення соціальними мережами може призвести до втрати контакту з дитиною.
Ба більше, є діти, які агресивно реагують на обмеження.
“У моїй практиці був хлопчик, який побив скло всіх дверей у квартирі, коли батьки почали обмежувати час у телефоні. До будь-якої залежності в дітей є схильність. Є діти, які можуть грати й не звикати, а є й такі, які болісно реагують на заборони”, – каже Катерина Гольцберг.
Вона пропонує батькам формулу: ми не можемо забрати в дитини щось, не запропонувавши інше, адже дитина ще не може регулювати свою діяльність.
“Водночас, коли я запитую в дітей, які надто багато часу проводять у ґаджетах: “Чи хотіли б ви перетворитися на соціальний планктон, яким нас лякають футурологи: коли люди будуть жити в капсулах, їжу їм доставлятимуть, нікуди не треба виходити, проводячи час у телефонах”, то вони здебільшого відмовляються, але є ті – що згодні.
Мовляв, а чим це погано – сидиш нічого не робиш, тебе годують…”, – розповідає Катерина Гольцберг.
Катерина Мурашова провела експеримент – запропонувала підліткам (від 11-ти до 20-ти років) провести 8 годин без екранів – телевізора, телефона, комп’ютера – з людиною на вибір. Один із висновків – здебільшого діти обирали батьків. Це свідчить про те, наскільки дітям не вистачає спілкування з батьками.
З’ясувалося також, що багатьом без гаджетів було сутужно.
“Ми заповнюємо свій час телефонами, щоби не спілкуватися. І часто діти не вміють проводити вільний час без ґаджетів“, – каже Катерина Гольцберг і додає:
“Ми маємо усвідомлювати, що ґаджети можуть бути тимчасовою можливістю для дозвілля або подолання нудьги – їдемо в машині, мама готує борщ, родина чекає в черзі на паспортному контролі. Ми весь час наймаємо дітям аніматорів, подекуди відбираючи в них можливість проявити ініціативу”.
Тому психологиня рекомендує для початку спробувати у своїх сім’ях теж провести експеримент: побути хоча би дві години без ґаджетів – гуляти, кулінарити, гратися, розмовляти, сходити в кафе.
Важливо також, коли дитина має, чим поділитися з батьками – відчуття, переживання, ідеї, сумніви, страхи.
“Погано, коли для близьких не лишається чогось інтимного, особистого, а все, що накопичується в дитини, вона виливає в соцмережі”.
Ольга Головіна, “Нова українська школа”
Титульне фото: автор – Milkos, Depositphotos
Обговорення